Eelmises postituses lubatud „selle aasta tegemised“ on märkamatult saanud eelmise aasta omadeks. Enamus tekstist oli koos juba eelmise postituse valmimiseks, aga lõpuni kirjutamine ja piltide otsimine võttis nüüd mõned kuud aega. Oma pisikese kingitusena EV 100-le panen selle nüüd lõpuks ka foorumisse
Kui 2016. aastat kajastasin vaid üksikutes piltides ja märksõnadega, siis 2017. püüan ka natuke lahti kirjutada.
Veel 2016. aasta lõpus ja 2017. algul heietasin Iirimaa IMM-i mõtteid, kuid pärast võimalike kulude kokkulöömist tegin südame külmaks ja otsustasin, et sellise reisi raha ma kuidagi kokku ei saa ning mõistlik oleks keskenduda kodumaistele sõitudele ja oli ju mida oodata – Miniklubi suvepäevad Hiiumaal!
Traditsiooniliselt algas hooaeg kindlustuse tegemisega, sedakorda hakkas poliis kehtima 13. aprillist. Esimene suurem sõit oligi 14. aprillil töökotta.
Töökojas võtsime tagumised pidurid lahti, puhastasime, panime taas kokku ja õhutasime kogu süsteemi. Sumbuti traatklamber leidis parema lahenduse, vahetasime kõik vedelikud ja määrisime kõikvõimalikke veermiku nipleid ning midagi oli veel, mis enam ei meenu. Ise olin kogu tööga väga rahul.
Ülevaatusel aga selgus, et tagumised pidurid on ikka kehvapoolsed ja selle talve plaan on raha koguda ning uued komplekssed
backplate-d koos klotside ja silindritega tellida. Unistustes on ka alumiiniumist parema jahutusega piduritrumlid, aga pole suutnud end veel nende hädavajalikkuses veenda. Mini tagumised pidurid teevad vaid u 20% süsteemi tööst ja vaevalt ma kusagil ringrajal neid kuumutama hakkan. Üks jupp piduritoru vajaks ka uuendamist, kas selle käigus kogu tagumise otsa vahetan, eks näis.
Tagasi Tallinnas oleks esmaseks suuremaks sõiduks pidanud olema 29. aprillil Miniklubi kevadtuur - avatud kalasadamate päeva raames Pärnu külastamine, kuid seekord jäi asi ilmataadi jonnimise ja kehva varustuse taha.
Esimeseks ürituseks osutus hobiautode hooaja avamine 6. mail, mis algas Piritalt ja kulmineerus Telliskivi loomelinnakus. Sõitu ei olnud just palju, kuid auto näitamist ja tutvustamist see-eest kuhjaga. Pirital sai veel kaht Mini näha ja Minilistega suhelda ning mõned Minilised tulid ka Telliskivisse. Püstitatud sai ka uus rekord - kõige pikem inimene, kes Väikeses (P)Äikeses rooli taha mahtunud, on 203 cm pikk
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Päev oli pikk, kuid ülipositiivne ja andis hooajale suurepärase avangu. Teine ja neljas pilt on Autolehe kollektsioonist.
Järgmiseks sõiduks kujunes 16. mai õhtul Vanatehnika Lustisõit Sakku, Tuletõrje muuseumisse. Ilm oli suurepärane, väljapanek põnev, nii et võib ka seda sõitu õnnestunuks lugeda.
Selleks ajaks olin Miniga juba kahel üritusel osalenud, aga Miniklubi hooaeg oli endiselt avamata. Selle lahendasime 20. mail Martti juures toimunud grilliga. Kui Martti juurde juba sõidetud oli, siis aitasin natuke ka terrassi ehitada. Järjekordne lahe päev värskes õhus. Pildid teemas „Miniklubi kevadsõit 29.04.2017“.
Paar päeva pärast Miniklubi hooaja avamist lendasime Heili algatusel Kreetale, kus hoidsin ka Minide jaoks silmad lahti. Näha õnnestus vaid üht õnnetukest loodusega ühte sulamas:
Järgmine kord ajasin Mini garaazhist välja ilusal päikeselisel 10. juunil. Selle sõidu eesmärk oli kevadsõitudest kogunenud tolm maha pesta ja ilusat ilma nautida.
Ei läinud kuudki mööda, kui 20. juunil osalesime Väikese (P)Äikesega teisel Vanatehnika Lustisõidul, sedakorda Peeter Kivimäe Näkiallika sepa- ja tööriistamuuseumisse Kuusalu lähistel. See oli juba mõnusam väljasõit mööda Vana-Narva maanteed. Kellele vanakraam meeldib, siis uudistamist jagub. Peremees pakkus jahedal õhtul ka kuuma suppi, nii et kokkuvõttes läks sõit päris pikaks.
Terve kevade ja suve alguse sai oodatud Miniklubi suvepäevi. Plaanis oli ju ikkagist mere taha minna ja ma ei mäleta, et ma oleks varem Miniga Hiiumaal vuranud, kuigi mõttes on see kogu aeg olnud. Läks aga nii, et sattusin ootamatult juuli algul Londonisse. Lootus oli maanteed mööda Miniklubi suvepäevadeks naasta, aga kahjuks läks seekord sedapsi, et saabusime lennukiga pärast suvepäevi. Nii et suurepärases seltskonnas ja Miniga Hiiumaa avastamine jäi seegi kord tegemata. Kuid õnneks sai Inglismaal Midasi klubi suvepäeval osaleda ja terve päeva neid uurida ning lõpuks oma silmaga ka sõitmas näha
Mõned pildid ka Londonis kaamera ette jäänud Minidest, mida kahjuks ei olnud üldse palju:
Kuid ma ei tulnud ka päris tühjade kätega Inglismaalt tagasi. MiniMini kollektsioon sai väikese täienduse
Nii saabuski järjekordne Vanatehnika Lustisõit 18. juulil Turbasse, Eesti Mootorispordi muuseumisse. Edasi-tagasi sõit ise oli juba väga mõnus, aga hoone ja see mis seal sees oli, on juba hoopis teine teema. Ma oleks tahtnud seal palju kauem olla ja tehnikast rohkem kuulda. Praegu on lootus seda 2018. suvepäevadel teha
Augusti algul üllatasid töökaaslased ammuununenud sünnipäeva puhul sellise tordiga. Mis seal salata, hinge tegi soojaks ja Mini seisis veel pikalt külmikus.
![Pilt](http://static3.nagi.ee/i/p/1007/45/25186493773f7f_o.jpg)
Tordi idee saadi sellest pildist:
Augustis hakkasime sügistuuri plaanima ja esmalt jäi sõelale 26. kuupäeva Sibulalaat Kallastel. Selle plaanimise vahel sai 15. augustil taas Miniga garaazhist välja sõita. Seekord siis Vanatehnika Lustisõidu seltskonnaga Tallinna Teletorni, kus samal ajal oli ka kaks nõukogude aja teemalist näitust. Lahe oli, et seekord ei olnud üksi Miniklubi lippu hoidmas – Ares sai oma nullkahe viimasel hetkel liikuma ja tegi sõidu kaasa. Torni tipus olnud põllede näitusest ma suurt ei hoolinud, kuid värava juurest alanud ajastu näitusel oli palju tuttavat
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Päikeseloojang Teletornist on alati muljetavaldav, nii et siin ei oskagi rohkem midagi öelda.
26. august, Sibulalaada kuupäev jõudis aina lähemale, aga kuna ilmataat viskas taas vingerpussi ning keegi meist korraldust ja utsitamist enda peale ei võtnud, juhtus nii, et 25. augusti õhtuks olin jäänud veel ainult mina, kes oleks Miniga Tallinnast Kallastele vuranud. Nii otsustasin nädalavahetuse hoopis Jõhvis õuetöödega sisustada. Õnneks Kaido oma Miniga ikkagi osales, nii et kui Miniklubi kevad algas Põhja-Eestis ühe Miniga, siis etteruttavalt võib öelda, et nii ta ka ühe Miniga Peipsi ääres lõppes
Järjekordne võimalus Mini tuulutada tuli 19. septembril, kuil Vanatehnika Lustisõit viis meid Balti jaama Lembit Adamsoni kuulama. Sõidust endast nagu polegi midagi rääkida – sügisõhtune Tallinn, aga see eest sai autod põhimõtteliselt perroonile parkida ja Adamsoni võikski jääda kuulama
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Pärast tegin veel väikese tiiru sügisõhtuses Tallinnas.
Miniga garaazhi sõites olin lootusrikas, et vähemalt üks sõit on veel Miniklubiga ees ja ehk toimub ka mingi hobiautode hooaja lõpetamine. Viimasest, ehk hobiautode hooaja lõpukruiisist sain teada 30. septembril, kruiisi päeval, kui veeresin Jõhvi poole luikede järve vaatama. Võib-olla polnudki nii halb, et alles siis sellest kuulsin, kuna balletiplaan oli juba mitu kuud varem minu eest otsustatud ja ära jätta poleks seda saanud.
Oktoobri algul sain teate, et aeg oleks kindlustust uuendada. Andsin siis viisakalt teada, et ma talveks oma Minile kindlustust ei soovi ja tuleme selle teema juurde tagasi kevadel 2018, kui asfalt taas kuivama hakkab. 12. oktoobriga oli Väikese (P)äikese sõidud 2017. aastaks tehtud, kuigi 15. oktoobri pühapäeval oli fantast ilm ja vajalikud liikumised oleks suurima heameelega Miniga teinud. Mõttekoht 2018. aastaks, ehk peaks pikema kindlustuse tegema?
Kuid nüüd siis põnevamast poolest, ehk kuidas mu latiino temperamendiga Briti aadlipreili hooaja vastu pidas. Kui kõik ausalt ära rääkida, siis … hästi. Sõite oli vähe ja riigipiiri ei ületanud ning nii kogunes vaid 807 kilomeetrit.
2016. sügisel Raimondi külastus, tema ettepanekul 98-ga sõites ning kevadel plärina tõttu õhupuhasti otsast eemaldatud „keeleke“ on mootori töö rahuldavaks teinud. Kui mootor soe, siis on ka tühikäik olemas ja ei pea kusagil seistes enam gaasiga mängima, et auto välja ei sureks.
Ostsin sügisel uue vaakumvooliku, mis võiks mootori tööd ehk veelgi parandada. Külge sobitades selgus, et sai veidi suur valitud ja katsetamisel ilmnes, et ka olemasolev suudab vaakumit hoida.
Kuna juulist alates sai Miniga vaid kord kuus sõita, siis nendest lühikestest otstest ei piisanud aku laadimiseks ja üle poolte kordadest tuli garaazhist startides teiselt autolt särtsu juurde anda. Siin on loomulikult parimaks rohuks rohkem sõitmine
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
, aga igaks juhuks ostsin ka akulaadija, et ka talvel akut täis hoida.
Tagumiste pidurite teema on jätkuvalt üleval ja ei ole kaotanud lootust, et ka see hooaeg algab garaazhis pidureid nokitsedes
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Viimasel sõidul kustus vasak tagumine gabariidi tuli, ehk nüüd pidin ka selle üles otsima. Võtsin tule lahti ja paari uue pirniga katsetades oli selge, et õnneks andis pirn saba. Jõudsin juba ka poest kallid uued punased pirnid osta, kui selgus, et need Mini pessa ei sobi. Seega vaja nüüd uuele olemasolevale pirnile punane lakk peale tõmmata ja tuli tagasi kokku panna.
Väike kahtlus on, et vähemalt parem tagumine reguleeritav amort on läbi minemas. Lühikese eluea võib osaliselt kirjutada ka selle kraesse, et esimesed aastad sai sõidetud tavakõrgusel, aga ostetud sai just madaldatud vedrustusele mõeldud amordid. Eks näis, kuidas see hooaeg läheb.
Võtsin ka näidikute paneeli välja, kuna kellade taustavalgustused olid tasapisi kustunud. Enda üllatuseks pean vaid kaks pirni välja vahetama ja trükiplaadil pirnide kontaktpinnad elektrit juhtiva lakiga katma. Tööks vajalikud asjad on kõik juba olemas, aga pole veel seda aega võtnud, et ära teha.
Riiulis ootab endiselt ka 2016. aastal ostetud roolilatt, kuid eelmisel hooajal kolksu nagu polnudki ja eks paistab, millal selleni jõuan.
Ahjaa! Peaaegu oleks unustanud. 2017. suvel võttis minuga ühendust Andy, kes Väikesel (P)äikesel kunagi katuse alla lasi. Nii et sai üht-teist autokese ajaloost teada ja nüüd on Andyl käsil järjekordne ümberehitus – Mini Sprint
replica, ehk madaldada nii katust, kui kere. Nagu ta ise ütles, Väikese (P)Äikese puhul jäi neil omal ajal julgusest puudu, et kohe Sprint teha. Siin ka pildike minu Mini lõikamisest 1990ndatel:
Ilusat, suurepärast ja meeldejäävat Vabariigi Sünnipäeva kõigile!
Ärge unustage, et kevad ja uus hooaeg pole enam mägede taga. Nii et kel veel nokitsemast ja kõpitsemist (sh mootori kokkupanemist
![Wink ;)](./images/smilies/icon_wink.gif)
), siis nüüd on viimane aeg tegutsema hakata
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)